FEȚELE ÎNTUNERICULUI
Traducerea și Adaptarea: RRZXXX
Jane !
Iar nu ți-ai luat medicamentele. De ce ?
Haide... fii cuminte... bea.
Încearcă să dormi acum.
Te rog, Richard, stai cu mine !
Mâine la ora 10 trebuie să fiu la Oxford.
Trebuie să verific toate actele. O să dureze ceva timp.
Nu, Richard ! Te rog, nu pleca.
Bine, voi rămâne până adormi.
Nu pot ! Nu pot !
Jane ! Privește-mă, te rog !
- Richard, ajută-mă, te rog ! - Haide, Jane... liniștește-te !
Nu, mulțumesc... Ce târziu s-a făcut ! O să pierd trenul de 8:30.
Îmi pare rău că te las singură.
Trebuie să mă sune Barbara...
Fac pariu că iar o să-ți vorbească despre psihiatrul ei.
A spus că ar putea să mă ajute...
Sigur ! E doar un șarlatan obsedat de Freud.
O să încerce să te încânte cu aiurelile lui.
Nu ar trebui să vorbești așa de dr Burton.
Până la urmă, Barbara lucrează cu el, iar dacă ea îl apreciază...
Sigur ! N-am nimic cu sora ta,
dar, te rog, Jane, lasă de-o parte psihanaliza !
Richard, tu nu știi ce mi se întâmplă când dorm !
Ești doar slăbită.
Corpul tău trebuie să-și revină după operație.
Știu cum te simți după ce ai pierdut copilul.
Era și copilul meu, și eu am suferit !
La revedere, dragul meu, întoarce-te repede !
O noapte plăcută, iubire, a fost o seară fantastică !
Richard ar trebui să-ți fie recunoscător.
Dacă nu l-ai fi ajutat tu la examen, n-ar fi obținut slujba asta.
Mă consideră pe mine vinovată pentru ceea ce s-a întâmplat după aceea.
Ce vrei să spui ?
Că ți-am făcut cunoștință cu el. Ce pilule îți dă ?
Vitamine. Mă simt rău când le iau, dar...
Cred că Richard se ia prea în serios.
E doar un reprezentant de produse farmaceutice, nu medic.
Nu-l judeca. Vrea doar să mă ajute.
Îndopându-te cu vitamine ?
E periculos să iei vitamine fără avizul medicului.
Nu știu ce să fac. Mă iubește, dar nu mă înțelege.
E ca și cum am căzut din lac în puț.
E absurd, Jane ! Tu ai nevoie de un psiholog bun.
De asta te-am programat la dr Burton.
Ia loc. O să te primească imediat.
Jane, intră.
Femeia aceea era mama dvs ?
Da.
Câți ani aveați ?
Cinci ani.
Nu știu dacă știți asta, dar ați început tratamentul
de acolo de unde, în mod normal, el se termină.
Vorbesc despre traumatismul pe care l-ați suferit în copilărie.
Nu credeți că ăsta e un semn bun ?
Aș vrea să vă cred, dar într-adevăr așa este ?
Acum doar stăm de vorbă.
Ați vorbit cu soțul dvs despre această problemă ?
Richard nu este... Nu suntem căsătoriți.
Și asta va împiedică să aveți încredere în el ?
Nu, dar... Știți... El nu ar înțelege.
În opinia lui, totul se trage din cauza accidentului de mașină
în care mi-am pierdut copilul.
Ați pierdut sarcina ?
Da.
Și de atunci nu ați mai putut avea relații sexuale complete ?
Da, așa este, dar nu accidentul sau amintirea copilului
este ceea ce mă inhibă. Este cu totul altceva.
Bărbatul cu cuțitul ?
Da, dar cum aș putea să-i spun asta lui Richard ?
Ar ajunge să mă detesteze. Îi fac deja viața grea,
și nu vreau să-l pierd. Trebuie să mă vindec.
Vă este frică de întuneric ?
Nu.
Ați avut vreodată sentimentul că trăiți visele în realitate ?
Da, în sala de așteptare. Era un bărbat acolo, un pacient al dvs.
Mă privea cu ochii pe care-i văd în coșmarul meu.
Sunteți sigură ?
Acolo stătea !
Îmi pare rău că vă contrazic, dar pacienții mei nu așteaptă împreună.
Veniți cu mine.
Dar... Era acolo, sunt sigură. A plecat.
Evident, doamnă.
Tu l-ai văzut, nu ? Stătea aici, pe acest fotoliu.
Da. A vrut să vă vadă, dar nu era un pacient.
I-am spus să aștepte, dar poate s-a săturat de așteptat.
Îmi cer scuze, doamnă. Ați avut dreptate, a fost cineva.
În orice caz, oricine a fost, v-a fost frică de el.
În următoarea întâlnire, o să înțelegem ce s-a întâmplat.
Când pot să vin, domnule doctor ?
O să vă programeze Barbara.
Pentru moment, vă sfătuiesc să nu mai luați vitaminele soțului dvs.
Nu sunteți bolnavă, trebuie să înțelegeți lucrul ăsta.
Cel mai mare dușman al dvs este singurătatea.
Nu vă considerați nici nebună, nici cineva care are vedenii.
Adevărații nebuni nu gândesc că așa sunt.
Ce vrei de la mine ?
Îmi permiți ?
- Deschid eu ușa dacă dorești. - Mulțumesc.
După tine. Eu locuiesc la ultimul etaj, tu ?
La etajul trei, mulțumesc.
Locuiesc aici de câteva zile. Mă numesc Mary.
Eu sunt Jane. Încântată.
Locuiesc aici de 3 luni și nu cunosc aproape pe nimeni.
Este dificil să-ți faci prieteni aici, în oraș.
Nouă, provincialilor, încă ni se întâmplă să fim indiscreți.
Vrei să servești un ceai ?
Pentru mine este încă un ritual social.
Nu-mi place să-l servesc singură.
Știu și eu. Poate nu ar trebui.
Aștepți pe cineva ?
Ești foarte amabilă, dar soțul meu vine obosit de la slujbă,
iar eu trebuie să pregătesc cina.
Nu vreau să insist, dar este abia ora 5.
Bine, voi servi un ceai.
Simte-te ca acasă.
Nu sta acolo, intră.
Păreai foarte speriată la intrare.
Nu-i așa ?
Da, mă urmărea cineva.
Eu mă tem de momentul când bărbații vor înceta să mă urmărească !
De unde știi că era un bărbat ?
Bărbații urmăresc femeile încă din preistorie.
Cu sau fără bâtă.
E frumos aici. Cum ai mobilat apartamentul așa de repede ?
Așa l-am găsit. Prefer apartamentele deja mobilate.
Mai dorești biscuiți ?
Nu, mulțumesc, trebuie să plec.
Aș vrea să gătesc ceva special pentru Richard.
Mary, vrei să vii la noi la cină ? Mi-ar plăcea.
Nu se poate, nu vreau să deranjez un cuplu tânăr.
Vorbim mâine. Richard lucrează, iar eu sunt singură.
Am putea lua masa împreună.
Sigur. Aici, la mine.
Și eu sunt în stare să gătesc specialități.
Poate mergem la cumpărături împreună, ce zici ?
S-a făcut. Te aștept la ora 10.
Da, mulțumesc. La revedere, Mary.
La revedere, Jane.
Alo ?
Dra Jane Harrison ?
Da, cine-i la telefon ?
Sunt Franciscus Clay, avocat. Trebuie să ne vedem.
Să ne întâlnim ?
Da. Puteți să veniți la biroul meu mâine la ora 10 ?
O clipă...
Adresa este Roland's House, ap 50.
Roland's House, ap 50.
O să vă aștept.
Dar... Despre ce este vorba ? Alo ?
Ouăle !
Jane ! Ce se întâmplă ?
- Bună seara. - Bună seara.
Bună, iubire ! Eram la duș și nu puteam să-ți deschid !
Aș fi dorit să-mi ceri părerea, înainte de a vorbi cu dr Barton.
Eu nu cred în psihanaliză. Nu a vindecat niciodată pe nimeni.
Eu cred că este un mod de a-i convinge pe oameni ca lumea e plină de nebuni.
Continuă, logica ta e amuzantă.
Ar trebui să te ocupi mai puțin de Jane și mai mult de tine, Barbara.
Scuze, vrei să-mi dai rochia de pe scaun ?
De ce te ascunzi după chestia aia ?
Mă uimești, Richard !
Crezi că mai am încredere în complimentele tale ?
De data asta, nu este vorba despre o recomandare
pentru a obține o slujbă mediocră.
Nu m-ai iertat niciodată pentru asta. Nu-i așa ?
Jane va continua să meargă la dr Burton, cu sau fără permisiunea ta.
Te-ai întrebat de ce Jane nu a fost încă de acord să se mărite cu tine ?
M-am gândit mult timp la asta.
Sunt convins că e și vina ta. O tratezi ca pe un copil
care nu poate lua decizii singur.
Jane este încă sclava trecutului ei.
Poate am și eu partea mea de vină,
dar acum tu nu-i oferi siguranța pe care ea o caută.
Lasă-ne în pace ! Tu și cărțile tale de psihanaliză !
De ce dai vina pe alții pentru responsabilitățile tale ?
Chiar și după logica ta primitivă, e numai vina ta !
Dacă n-ai fi intrat într-un copac, Jane nu ar fi avut probleme !
Vin adeseori în acest parc. Îmi place liniștea lui.
Auzi păsările ? Se plâng că suntem aici.
Să știi că sunt foarte răzbunătoare.
Nu ca oamenii. Poate ți se pare straniu,
dar sunt sigură că mă urmărește cineva. Cineva care vine de departe,
din copilăria mea. Crezi în chestii din astea ?
Cred în mult mai multe.
Nu-ți face griji despre asta, vino !
Am avut și eu problemele mele, poate mai serioase decât ale tale,
dar am scăpat de ele.
Cum ?
Știi ce este Liturghia Neagră ?
Mă sperii...
Și frica are o semnificație. Trebuie să o găsești,
iar ea va dispărea.
Dar... tu ce vrei de la mine ?
Eu ?
Vezi ? Ți-e teamă ca unui copil căruia mama lui i-a dat drumul la mână.
- Vrei într-adevăr să te vindeci ? - Asta-i tot ce vreau.
Atunci dă-i încolo de psihiatrii.
Cunosc persoana potrivită pentru tine.
Cine este ?
Prietenilor mei nu le plac întrebările.
Ei vor doar încredere. Te așteaptă.
Când ?
Ești sigură că vrei să vii ?
Când ?
În seara asta dacă poți...
Am întâlnire cu un avocat care m-a sunat ieri.
Să fii acasă la ora 17:30. Te voi aștepta la intrare.
De ce ai venit așa târziu ? Ce s-a întâmplat ?
Nu se poate să întârziem.
Dar... Ce-ai pățit ?
Bărbatul despre care ți-am vorbit...
A încercat să...
Să te violeze ?
Să mă ucidă !
Cred că e mai bine să lăsăm pe altă dată.
Să mergem la mine.
Nu, mi-e teamă că înnebunesc !
Să mergem unde voiai tu, acum.
Conduci tu. Eu nu sunt în stare.
Bine, cum vrei tu.
Richard, dragostea mea !
Acum totul este ca înainte, Jane.
Da, dar... Nu mai știu...
Nu mi se pare a fi real, Richard...
Dar eu cum sunt ? Crezi că sunt real ?
Mâine îmi iau o zi liberă și mergem în oraș. Ce zici ?
Când i-am spus lui Barbara că nu mai merg la dr Burton,
mi-a închis telefonul.
Să nu mai vorbim de asta.
Scuză-mă, trebuie să sun un client.
Aici erai !
Poți să-mi spui ce-ai pățit ?
Ce ascunzi la spate ?
Ce faci, acum îmi cotrobăi prin cărți ?
Și tu ? Citești chestii din astea ?
Am cumpărat-o de ocazie.
Poți să-mi explici de ce-ai fugit așa ?
Tu unde erai ?
Telefonul nu funcționa. Trebuia să sun un client din Liverpool.
A trebuit să caut alt telefon. Ce ți se pare anormal ?
Nimic... Nimic...
Bine te-ai întors, Jane. Te așteptam.
Ea ți se dăruiește !
Elibereaz-o de temerile ei... Pentru totdeauna !
O să fii liberă, Jane.
Această femeie nu mai există acum. Ea ni te-a dat nouă.
Acum ea este liberă să nu mai existe.
Nu, Mary ! Nu !
A venit momentul să-ți spun adio, Jane.
Fii fericită !
Nu, Mary, nu vreau !